Изменение показателей вариабельности сердечного ритма под влиянием гипербарической оксигенации у пациентов с различными клиническими формами ишемической болезни сердца - Степанов, А.В. (Харкiвський нацiональний унiверситет iм. В.Н. Каразiна, 2003)
Представлены результаты исследования изменений временных и спектральных показателей вариабельности сердечного ритма (ВСР) во время сеансов гипербарической оксигенации (ГБО) у пациентов с различными клиническими формами ИБС. Протокол ГБО для всех групп: замещение 5 мин; компрессия 15 мин до 1,4 ата; изопрессия 30 мин; декомпрессия 10 мин. Отмечено увеличение общей мощности нейрогуморальной регуляции под влиянием ГБО и повышение тонуса парасимпатического и снижение тонуса симпатического отдела автономной нервной системы. Сделано предположение, что по сравнению с временными, спектральные показатели LF(LFn), HF(HFn) и соотношение LF/HF, более тонко отражают изменение баланса автономной нервной системы и состояние адаптации к гипероксии под влиянием ГБО. На основании динамики показателей ВСР выявлено, что у пациентов с инфарктом в анамнезе толерантность к гипероксии ниже. Выбранный протокол ГБО эффективен и безопасен у пациентов со стабильной стенокардией 1-2 ФК и острым инфарктом миокарда на этапе стационарной реабилитации (27±9 день от начала заболевания). Наименьшая толерантность к выбранному протоколу ГБО выявлена у пациентов со стабильной стенокардией 3-4 ФК и нестабильной стенокардией, и они нуждаются в индивидуализации протокола путём оценки динамики показателей ВСР в течение сеанса. Представлено результати дослідження змін тимчасових і спектральних показників варіабельності серцевого ритму (ВСР) під час сеансів гіпербаричної оксигенації (ГБО) у пацієнтів з різними клінічними формами ІХС. Протокол ГБО для всіх груп: заміщення 5 хв; компресія 15 хв до 1,4 ата; ізопресія 30 хв; декомпресія 10 хв. Відзначено збільшення загальної потужності нейрогуморальної регуляції під впливом ГБО і підвищення тонусу парасимпатичного і зниження тонусу симпатичного відділу автономної нервової системи. Зроблено припущення, що в порівнянні з тимчасовими, спектральні показники LF(LFn), HF(HFn) і співвідношення LF/HF, більш тонко відбивають зміни балансу автономної нервової системи і стан адаптації до гіпероксиї підчас ГБО. На підставі динаміки показників ВСР виявлено, що в пацієнтів з інфарктом в анамнезі толерантність до гипероксиї нижче. Обраний протокол ГБО ефективний і безпечний у пацієнтів зі стабільною стенокардією 1-2 ФК і гострим інфарктом міокарда на етапі стаціонарної реабілітації (27±9 день від початку захворювання). Найменша толерантність до обраного протоколу ГБО виявлена в пацієнтів зі стабільною стенокардією 3-4 ФК і нестабільною стенокардією, і вони мають потребу в індивідуалізації протоколу шляхом оцінки динаміки показників ВСР протягом сеансу. The results of the study of heart rate variability during sessions of hyperbaric oxygenation therapy (HBOT) in the patients with angina pectoris and acute myocardial infarction (AMI) demonstrated in the article. Protocol HBOT are: 1,4 ata, 60 min. We observed significant increase under HBOT the total power, parasympathetic activity and decrease the sympathetic activity. We hypotized that LF(LFn), HF(HFn), LF/HF ratio useful to control balance of the autonomic nervous system under influence of the HBOT. Selected protocol was safe and effective for patient with stable angina I-II functional class NYHA and AMI (HBOT started on 27±9 day after AMI occur). The least tolerance to the chosen protocol HBOT is revealed at the patients with stable angina IIIIV functional class NYHA and unstable angina, and they require an individualization of the protocol according of dynamics of HRV during a session. The patients with the history of AMI had the lower tolerance to hyperoxya.
Keywords: гипербарическая оксигенация; ишемическая болезнь сердца; инфаркт миокарда; стенокардия; вариабельность сердечного ритма; автономная нервная система